Mercurial > emacs
view etc/TUTORIAL.cs @ 78573:2fc1b1c43abd
Docstring fix
author | Vinicius Jose Latorre <viniciusjl@ig.com.br> |
---|---|
date | Thu, 16 Aug 2007 22:28:43 +0000 |
parents | 0259a1711394 |
children | 1dd7437446ea 95d0cdf160ea |
line wrap: on
line source
Tutoriál k Emacsu. Podmínky viz na konci. Do češtiny přeložil Milan Zamazal <pdm@zamazal.org>. Máte před sebou tutoriál k Emacsu. Příkazy Emacsu obecně využívají klávesu CONTROL (občas označovanou CTRL nebo CTL) nebo klávesu META (občas označovanou EDIT nebo ALT). Abychom tyto názvy nemuseli stále psát v plném znění, budeme používat následující zkratky: C-<chr> znamená přidržet klávesu CONTROL a stisknout znak <chr>. Tedy C-f znamená: přidržte klávesu CONTROL a stiskněte f. M-<chr> znamená přidržet klávesu META, EDIT nebo ALT a stisknout <chr>. Pokud žádnou z kláves META, EDIT ani ALT nemáte, tak místo toho stiskněte a pusťte klávesu ESC a poté <chr>. Klávesu ESC budeme značit <ESC>. Důležitá poznámka: práci s Emacsem ukončíte stiskem C-x C-c (dva znaky). Znaky ">>" na levém okraji značí místa, kde si máte vyzkoušet příkaz. Například: <<Blank lines inserted here by startup of help-with-tutorial>> [Prostřední část obrazovky je prázdná záměrně. Text pokračuje níže.] >> Nyní stiskněte C-v (view next screen) pro posun na další obrazovku. (Směle do toho, proveďte to přidržením klávesy CONTROL a stiskem v.) Od této chvíle byste toto měli provádět kdykoliv dočtete zobrazenou obrazovku. Všimněte si, že při posuvu obrazovek vždy zůstávají zobrazeny dva řádky z předchozí obrazovky; to poskytuje určitou návaznost při postupném čtení textu. První věc, kterou potřebujete vědět, je jak se v textu pohybovat z jednoho místa na druhé. Už víte, jak se posunout o jednu obrazovku vpřed, pomocí C-v. K přechodu o obrazovku zpět použijte M-v (přidržte klávesu META a stiskněte v nebo stiskněte <ESC>v, jestliže nemáte žádnou z kláves META, EDIT nebo ALT). >> Zkuste stisknout M-v a pak C-v, několikrát to zopakujte. * SHRNUTÍ --------- K prohlížení obrazovkových stránek jsou užitečné následující příkazy: C-v Posun o obrazovku vpřed M-v Posun o obrazovku zpět C-l Smazání obrazovky a znovuzobrazení celého textu, přitom se text pod kurzorem přesune ke středu obrazovky. (Jedná se o CONTROL-L a ne CONTROL-1.) >> Najděte kurzor a zapamatujte si, jaký text je kolem něj. Pak stiskněte C-l. Najděte kurzor znovu a všimněte si, že je kolem něj tentýž text. * ZÁKLADNÍ OVLÁDÁNÍ KURZORU --------------------------- Pohyb mezi obrazovkami je užitečný, ale jak se přemístíte na konkrétní místo v textu na obrazovce? Je toho možno dosáhnout několika způsoby. Nejzákladnějším způsobem je použití příkazů C-p, C-b, C-f a C-n. Každý z těchto příkazů přesune kurzor na obrazovce o jeden řádek nebo sloupec v daném směru. Zde je tabulka znázorňující směr posuvu kurzoru vyvolaný těmito čtyřmi příkazy: Předchozí řádek, C-p : : Dozadu, C-b .... Momentální pozice kurzoru .... Dopředu, C-f : : Následující řádek, C-n >> Přesuňte kurzor na prostřední řádek tohoto diagramu pomocí C-n nebo C-p. Potom stiskněte C-l, abyste na obrazovce viděli celý diagram vycentrován. Pravděpodobně se vám budou tyto příkazy snadno pamatovat podle počátečních písmen anglických názvů: P jako previous (předchozí), N jako next (následující), B jako backward (zpět), F jako forward (vpřed). Jsou to základní příkazy pro pohyb kurzoru a budete je používat neustále, takže by bylo velmi vhodné, kdybyste se je teď naučili. >> Proveďte několikrát C-n, abyste kurzor přesunuli na tento řádek. >> Posuňte kurzor dovnitř řádku pomocí několika C-f a pak nahoru stiskem C-p. Pozorujte, co C-p dělá, když je kurzor uprostřed řádku. Každý řádek textu končí znakem nového řádku, který jej odděluje od řádku následujícího. Znakem nového řádku by měl být ukončen i poslední řádek souboru (přestože to Emacs nevyžaduje). >> Vyzkoušejte C-b na začátku řádku. Kurzor by se měl přesunout na konec předchozího řádku, neboť jej tím přesunete přes znak nového řádku. C-f funguje analogicky jako C-b, tj. na konci řádku dojde k přesunu na další řádek. >> Proveďte několik C-b, takže uvidíte, kde se nachází kurzor. Pak provádějte C-f, abyste se vrátili na konec řádku. Pak proveďte ještě jednou C-f, abyste se přesunuli na následující řádek. Když kurzorem přejdete přes horní nebo dolní okraj obrazovky, posune se text za příslušným okrajem na obrazovku. Tato vlastnost se nazývá "scrollování". Umožňuje přemístit kurzor na libovolné místo v textu, aniž by kurzor opustil obrazovku. >> Zkuste posunout kurzor pod dolní okraj obrazovky pomocí C-n a pozorujte, co se stane. Jestliže je posun po znacích příliš pomalý, můžete se pohybovat po slovech. M-f (META-f) provádí posun o slovo vpřed a M-b provádí posun o slovo zpět. >> Stiskněte několikrát M-f a M-b. Pokud se kurzor nachází uprostřed slova, M-f provede přesun na konec tohoto slova. Nachází-li se kurzor v mezeře mezi slovy, M-f provede přesun na konec následujícího slova. M-b pracuje analogicky v opačném směru. >> Stiskněte několikrát M-f a M-b proloženě s C-f a C-b, abyste viděli výsledky příkazů M-f a M-b prováděných z různých míst uvnitř slov a mezi nimi. Všimněte si analogie mezi C-f a C-b na jedné straně a M-f a M-b na straně druhé. Znaky s klávesou META jsou velmi často využívány pro operace vztahující se k entitám definovaným jazykem (slova, věty, odstavce), zatímco znaky s klávesou CONTROL pracují na základních prvcích nezávislých na tom, co zrovna editujete (znaky, řádky, apod.). Tato analogie platí také pro řádky a věty: C-a a C-e provádí přesun na začátek a konec řádku, M-a a M-e provádí přesun na začátek a konec věty. >> Zkuste několikrát C-a a poté několikrát C-e. Zkuste několikrát M-a a poté několikrát M-e. Všimněte si, že opakované C-a nedělá nic, zatímco opakované M-a vždy provádí posun o další větu. Principu analogie to sice příliš neodpovídá, ale přesto je toto chování možno považovat za přirozené. Pozice kurzoru v textu se také nazývá "bod" ("point"). Abychom to parafrázovali, kurzor je vidět na obrazovce v místě, kde je bod umístěn v textu. Zde je přehled jednoduchých operací pro pohyb kurzoru včetně příkazů pro pohyb mezi slovy a větami: C-f Přesun o znak vpřed C-b Přesun o znak zpět M-f Přesun o slovo vpřed M-b Přesun o slovo zpět C-n Přesun na následující řádek C-p Přesun na předchozí řádek C-a Přesun na začátek řádku C-e Přesun na konec řádku M-a Přesun zpět na začátek věty M-e Přesun vpřed na konec věty >> Vyzkoušejte si teď několikrát všechny tyto příkazy pro procvičení. Jsou to nejpoužívanější příkazy. Další dva důležité příkazy pro pohyb kurzoru jsou M-< (META menší-než), který provede přesun na začátek celého textu, a M-> (META větší-než), který provede přesun na konec celého textu. Na většině terminálů je "<" nad čárkou, takže pro vyvolání tohoto znaku musíte použít klávesu Shift. Na těchto terminálech je tedy nutno použít klávesu Shift i v případě příkazu M-<; bez klávesy Shift byste provedli M-čárka. >> Zkuste teď M-< pro přesun na začátek tutoriálu. Použijte pak opakovaně C-v, abyste se opět vrátili sem. >> Zkuste teď M-> pro přesun na konec tutoriálu. Použijte pak opakovaně M-v, abyste se opět vrátili sem. Kurzor můžete přesouvat také pomocí kurzorových kláves (klávesy se šipkami), pokud je váš terminál má. My však doporučujeme naučit se C-b, C-f, C-n a C-p, a to ze tří důvodů. Za prvé, tyto klávesy fungují na všech typech terminálů. Za druhé, jakmile jednou získáte cvik v používání Emacsu, zjistíte, že používání těchto CTRL znaků je rychlejší než používání kurzorových kláves (protože nemusíte přesouvat ruku z psací pozice). Za třetí, zvyknete-li si používat tyto CTRL-znak příkazy, snadno se naučíte používat jiné pokročilé příkazy pro pohyb kurzoru. Většina příkazů Emacsu akceptuje numerický argument; ten pro většinu příkazů slouží jako opakovač. Počet opakování příkazu zadáte prostřednictvím stisku C-u následovaného stiskem příslušných číslic před vyvoláním příkazu. Máte-li META (nebo EDIT či ALT) klávesu, existuje alternativní možnost zadání numerického argumentu: přidržte klávesu META a stiskněte příslušné číslice. Doporučujeme naučit se C-u metodu, protože ta funguje na jakémkoliv terminálu. Například C-u 8 C-f provede přesun o osm znaků vpřed. Většina příkazů používá numerický argument jako opakovač. Jisté výjimečné příkazy jej používají jiným způsobem. Mezi tyto výjimky patří C-v a M-v. Dostanou-li numerický argument, posunou obrazovku nahoru nebo dolů o odpovídající počet řádků místo obrazovek. Například C-u 4 C-v posune obrazovku o 4 řádky. >> Zkuste teď stisknout C-u 8 C-v. To by mělo posunout obrazovku o 8 řádků nahoru. Pokud byste ji chtěli posunout zpět dolů, můžete dát argument příkazu M-v. Používáte-li X Window, měli byste mít na levé straně emacsového okna vysokou obdélníkovou oblast, nazývanou scrollbar. Můžete pak text posouvat klikáním myší na scrollbar. >> Zkuste stisknout prostřední tlačítko na vrcholu zvýrazněné oblasti uvnitř scrollbaru. To by mělo text posunout na pozici danou tím, jak vysoko nebo nízko jste kliknuli. >> Zkuste při stisknutém prostředním tlačítku posouvat myší nahoru a dolů. Uvidíte, jak se text posouvá nahoru a dolů podle toho, jak posouváte myší. * KDYŽ EMACS NEREAGUJE ---------------------- Jestliže Emacs přestane reagovat na vaše příkazy, můžete probíhající činnost bezpečně zastavit pomocí C-g. Pomocí C-g můžete zastavit příkaz, jehož provádění trvá příliš dlouho. C-g můžete použít také pro odstranění numerického argumentu příkazu, který nechcete dokončit. >> Stiskněte C-u 100 pro vytvoření numerického argumentu 100 a pak stiskněte C-g. Nyní stiskněte C-f. Měl by být proveden posun o právě jeden znak, protože jste argument zrušili prostřednictvím C-g. Pokud jste omylem stiskli <ESC>, můžete se jej zbavit pomocí C-g. * DEAKTIVOVANÉ PŘÍKAZY ---------------------- Některé příkazy Emacsu jsou "deaktivované" ("disabled"), aby je začínající uživatelé nemohli vyvolat náhodně. Pokud vyvoláte některý z deaktivovaných příkazů, Emacs zobrazí hlášení oznamující, který příkaz to byl, s dotazem, zda chcete tento příkaz provést. Pokud opravdu chcete příkaz vyzkoušet, stiskněte mezerník jako odpověď na tuto otázku. Obyčejně, jestliže nechcete deaktivovaný příkaz provést, odpovězte na tuto otázku pomocí "n". >> Stiskněte C-x C-l (což je deaktivovaný příkaz), pak na otázku odpovězte n. * OKNA ------ Emacs může mít několik oken (windows), z nichž každé zobrazuje svůj vlastní text. Jak více oken používat, objasníme později. Nyní chceme objasnit, jak se zbavit nadbytečných oken a vrátit se do základní jednookenní editace. Je to jednoduché: C-x 1 Jedno okno (tj. zrušení všech ostatních oken) Tedy vložení CONTROL-x následované číslicí 1. C-x 1 rozšíří okno obsahující kurzor přes celou obrazovku. Zruší to všechna ostatní okna. >> Stiskněte C-h k C-f. Pozorujte, jak se aktuální okno zmenší a objeví se nové okno za účelem zobrazení dokumentace k příkazu C-f. >> Stiskněte C-x 1 a pozorujte, jak okno s dokumentací zmizí. * VKLÁDÁNÍ A MAZÁNÍ ------------------- Chcete-li vložit text, prostě jej napište. Znaky, které vidíte, jako A, 7, *, atd., jsou Emacsem chápány jako text a vkládány okamžitě. Pro vložení znaku nového řádku stiskněte <Return> (klávesu Enter). Poslední znak, který jste napsali, můžete smazat stiskem <Delete>. <Delete> je klávesa, která může být na klávesnici označena "Del". V některých případech jako <Delete> slouží klávesa "Backspace", avšak ne vždy! Obecněji, <Delete> maže znak bezprostředně před momentální pozicí kurzoru. >> Proveďte to teď -- napište několik znaků a pak je smažte několika stisky <Delete>. Nebojte se změn v tomto souboru; originální tutoriál se nezmění. Toto je vaše osobní kopie. Když se řádek textu zvětší natolik, že přesáhne jeden řádek obrazovky, je zobrazen na více řádcích obrazovky. Řádek textu, který pokračuje na dalším řádku obrazovky, je indikován zpětným lomítkem ("\") na pravém okraji obrazovky. >> Vkládejte text, až dosáhnete pravého okraje, a pokračujte ve vkládání. Objeví se vám pokračovací řádek. >> Použijte <Delete> pro smazání textu, až se řádek textu opět vejde na jeden řádek obrazovky. Pokračovací řádek zmizí. Znak nového řádku můžete smazat jako kterýkoliv jiný znak. Smazání znaku nového řádku mezi dvěma řádky způsobí jejich spojení do jediného řádku. Je-li výsledný řádek příliš dlouhý na to, aby se vešel na šířku obrazovky, bude zobrazen pokračovacím řádkem. >> Přesuňte kurzor na začátek řádku a stiskněte <Delete>. To tento řádek spojí s řádkem předchozím. >> Stiskněte <Return> pro znovuvložení smazaného znaku nového řádku. Vzpomeňte si, že většina příkazů Emacsu může dostat počet opakování; včetně textových znaků. Opakování textových znaků je vloží několikrát. >> Vyzkoušejte si to teď -- stiskněte C-u 8 * pro vložení ********. Teď už znáte nejzákladnější způsoby, jak něco v Emacsu napsat a jak opravovat chyby. Můžete ovšem také mazat po slovech nebo po řádcích. Zde je shrnutí operací pro mazání textu: <Delete> Smazání znaku bezprostředně před kurzorem C-d Smazání znaku následujícího za kurzorem M-<Delete> Zrušení slova bezprostředně před kurzorem M-d Zrušení slova následujícího za kurzorem C-k Zrušení textu od pozice kurzoru do konce řádku M-k Zrušení textu do konce aktuální věty Všimněte si, že <Delete> a C-d, resp. M-<Delete> a M-d, rozšiřují paralelu započatou C-f a M-f (pravda, <Delete> opravdu není CONTROL znak, ale netrapme se tím). C-k a M-k jsou jako C-e a M-e ve smyslu vztahu řádků k větám. Libovolnou část bufferu můžete též zrušit následující metodou. Přesuňte se na jeden konec této části a stiskněte C-@ nebo C-SPC (libovolnou z těchto kombinací). (SPC označuje mezerník.) Přesuňte se na druhý konec této části a stiskněte C-w. Text mezi těmito pozicemi bude zrušen. >> Přesuňte kurzor na písmeno L na začátku předchozího odstavce. >> Stiskněte C-SPC. Emacs by měl ve spodním řádku obrazovky zobrazit zprávu "Mark set". >> Přesuňte kurzor na písmeno c ve slově "konec" na druhém řádku odstavce. >> Stiskněte C-w. Text začínající písmenem L a končící před písmenem c bude zrušen. Uvědomte si, že rozdíl mezi "rušením" ("killing") a "mazáním" ("deleting") je ten, že "zrušené" věci mohou být zpět vhozeny, zatímco "smazané" nikoliv. Obecně příkazy, které mohou smazat větší množství textu, ukládají text, zatímco příkazy, které mažou jediný znak nebo pouze prázdné řádky a mezery, mazaný text neukládají. >> Přesuňte kurzor na začátek neprázdného řádku. Pak stiskněte C-k pro zrušení textu na tomto řádku. >> Stiskněte C-k podruhé. Uvidíte, že to zruší znak nového řádku, který je za tímto řádkem. Všimněte si, že jedno C-k zruší obsah řádku a druhé C-k zruší řádek samotný a posune všechny další řádky nahoru. C-k zpracovává numerický argument speciálně: zruší odpovídající počet řádků VČETNĚ jejich obsahu. To už není opakování. C-u 2 C-k zruší dva řádky a jejich obsah; dvojitý stisk C-k by toto obvykle neudělal. Vracení textu zpět se nazývá "vhazování" ("yanking"). (Představte si opětovné vhazování, vracení dříve odstraněného textu zpátky.) Zrušený text můžete vhodit buď na stejné místo, kde byl zrušen, nebo na jiné místo v bufferu, nebo dokonce i do jiného souboru. Text můžete vhodit i vícekrát, vytváříte tak jeho další kopie. Příkazem pro vhazování je C-y. Tento příkaz vloží poslední smazaný text na pozici, na které se nachází kurzor. >> Zkuste to; stiskněte C-y pro vhození textu zpět. Stisknete-li několikrát C-k po sobě, všechen smazaný text je uložen společně tak, aby bylo možné vhodit zpět všechny řádky najednou. >> Stiskněte několikrát C-k. Nyní obnovte posledně zrušený text: >> Stiskněte C-y. Pak posuňte kurzor o několik řádků níže a stiskněte C-y znova. Nyní vidíte, jak lze text kopírovat. Co když máte nějaký text, který byste rádi vhodili zpět a pak zrušíte něco jiného? C-y by vložilo poslední zrušený text. Avšak předchozí text není ztracen. Můžete jej získat zpět použitím příkazu M-y. Poté, co provedete C-y pro získání posledního zrušeného textu, stisk M-y vymění tento vhozený text za předchozí zrušený text. Dalšími a dalšími stisky M-y dostáváte předcházející a předcházející zrušené texty. Když dosáhnete textu, který hledáte, nemusíte s ním pro jeho uchování nic dalšího provádět. Jednoduše vhozený text ponechejte, kde je, a pokračujte v editaci. Pokud opakujete M-y dostatečně dlouho, dostanete se zpátky k výchozímu bodu (posledně zrušenému textu). >> Zrušte řádek, přesuňte kurzor někam jinam a zrušte jiný řádek. Pak proveďte C-y pro vrácení druhého zrušeného řádku. Pak proveďte M-y a vhozený řádek bude nahrazen prvním zrušeným řádkem. Opakujte M-y a pozorujte, co dostáváte. Pokračujte v tom, dokud se znovu neobjeví druhý zrušený řádek a pak několik dalších. Chcete-li, můžete zkusit předat M-y kladné a záporné argumenty. * UNDO ------ Jestliže provedete v textu změnu a pak zjistíte, že to byl omyl, můžete změnu vrátit příkazem undo, C-x u. C-x u obvykle vrátí změny provedené jedním příkazem; pokud C-x u zopakujete několikrát za sebou, každé opakování vrátí jeden další příkaz. Jsou ale dvě výjimky: příkazy, které nemění text, se nepočítají (to zahrnuje příkazy pro pohyb kurzoru a scrollování) a znaky vkládající samy sebe jsou obvykle zpracovávány ve skupinách až po 20. (To je kvůli tomu, aby se zredukoval počet C-x u nutných pro vrácení vkládaného textu.) >> Zrušte tento řádek pomocí C-k, stiskněte pak C-x u a řádek by se měl znovu objevit. Alternativní undo příkaz je C-_; pracuje stejně jako C-x u, je však méně pracné jej aplikovat několikrát za sebou. Nevýhodou C-_ je, že na některých klávesnicích není zřejmé, jak jej vyvolat. To je důvod, proč nabízíme i C-x u. Na některých terminálech můžete C-_ vyvolat stiskem / při stisknutém CTRL. Numerický argument pro C-_ a C-x u funguje jako počet opakování. Pomocí příkazu undo můžete vrátit zrušený stejně jako smazaný text. Rozdíl mezi mazáním a rušením textu ovlivňuje možnost vhození tohoto textu pomocí C-y, neovlivňuje možnosti příkazu undo. * SOUBORY --------- Aby text, který editujete, zůstal trvale uchován, musíte jej uložit do souboru. Jinak by byl po ukončení Emacsu ztracen. Svoji editaci spojíte se souborem "vyhledáním" ("finding") souboru. (Také se to nazývá "navštívení" ("visiting") souboru.) Vyhledání souboru znamená, že vidíte jeho obsah v Emacsu. V mnoha ohledech je to, jako byste editovali přímo ten soubor. Nicméně změny, které prostřednictvím Emacsu činíte, se nestanou trvalými, dokud tyto změny do souboru "neuložíte" ("save"). Tím se zamezí nechtěnému ponechání částečně změněného souboru v systému. Dokonce i když soubor uložíte, Emacs uchová původní soubor pod změněným názvem pro případ, že byste zjistili, že vaše úpravy byly chybné. Když se podíváte do dolní části obrazovky, uvidíte řádek, který začíná a končí pomlčkami a na začátku má "2J:-- TUTORIAL.cs" nebo něco podobného. Tato část obrazovky obvykle obsahuje jméno souboru, který je právě navštíven. Zrovna teď máte navštíven soubor nazvaný "TUTORIAL.cs", který je vaší osobní čmárací kopií tutoriálu Emacsu. Když v Emacsu vyhledáte soubor, jeho jméno se objeví přesně na tom místě. Příkazy pro vyhledávání a ukládání souborů se na rozdíl od ostatních příkazů, které jste se zatím naučili, skládají ze dvou znaků. Oba začínají znakem CONTROL-x. Existuje celá řada příkazů začínajících na CONTROL-x; mnoho z nich pracuje se soubory, buffery a podobnými věcmi. Tyto příkazy jsou dlouhé dva, tři nebo čtyři znaky. Další věcí ohledně příkazu pro vyhledání souboru je to, že musíte říct, které jméno souboru chcete. Říkáme, že příkaz "čte argument z terminálu" (v tomto případě je argumentem jméno souboru). Poté co vyvoláte příkaz C-x C-f Vyhledání souboru Emacs se vás zeptá na jméno souboru. Jméno souboru, které píšete, se objevuje ve spodním řádku obrazovky, který se v této situaci nazývá minibuffer. Pro editaci jména souboru můžete používat obvyklé editační příkazy Emacsu. Zadávání jména souboru (obecně kterýkoliv vstup z minibufferu) můžete zrušit příkazem C-g. >> Stiskněte C-x C-f a pak C-g. To minibuffer zruší a taktéž to zruší příkaz C-x C-f, který minibuffer použil. Takže nevyhledáte žádný soubor. Po napsání jména souboru stiskněte <Return>. Příkaz C-x C-f pak začne pracovat a vyhledá soubor, který jste zvolili. Po skončení příkazu C-x C-f minibuffer zmizí. Po malé chvilce se obsah souboru objeví na obrazovce a můžete jej editovat. Když chcete změny trvale uložit, použijte příkaz C-x C-s Uložení souboru To zkopíruje text z Emacsu do souboru. Když to provedete poprvé, Emacs přejmenuje původní soubor na soubor s novým jménem, aby nebyl ztracen. Nové jméno je vytvořeno přidáním "~" na konec původního jména souboru. Když je ukládání dokončeno, Emacs zobrazí jméno zapsaného souboru. Měli byste ukládat rozumně často, abyste neztratili příliš mnoho práce v případě pádu systému. >> Stiskněte C-x C-s pro uložení vaší kopie tutoriálu. Mělo by to zobrazit "Wrote ...TUTORIAL.cs" ve spodním řádku obrazovky. POZNÁMKA: Na některých systémech způsobí stisk C-x C-s ztuhnutí obrazovky a nevidíte žádný další výstup z Emacsu. To znamená, že "vlastnost" operačního systému zvaná "flow control" zachycuje C-s a nepropustí jej k Emacsu. Pro odtuhnutí obrazovky stiskněte C-q. Pak v sekci "Spontaneous Entry to Incremental Search" v manuálu Emacsu vyhledejte radu, jak se vypořádat s touto "vlastností". Existující soubor můžete vyhledat, abyste jej mohli prohlížet nebo editovat. Můžete také vyhledat soubor, který ještě neexistuje. To je způsob, jakým lze vytvořit soubor v Emacsu: vyhledejte soubor, který bude na začátku prázdný a pak začněte vkládat text určený pro tento soubor. Když požádáte o uložení, Emacs skutečně vytvoří soubor s textem, který jste vložili. Od té chvíle se pak můžete cítit, jako kdybyste editovali již existující soubor. * BUFFERY --------- Jestliže vyhledáte pomocí C-x C-f druhý soubor, první soubor v Emacsu zůstává. Můžete se do něj zpět přepnout jeho opětovným vyhledáním pomocí C-x C-f. Tímto způsobem můžete do Emacsu dostat poměrně hodně souborů. >> Vytvořte soubor pojmenovaný "foo" stiskem C-x C-f foo <Return>. Potom vložte nějaký text, zeditujte jej a uložte "foo" stiskem C-x C-s. Nakonec stiskněte C-x C-f TUTORIAL.cs <Return>, čímž se vrátíte zpět do tutoriálu. Emacs ukládá text každého souboru do objektu nazývaného "buffer". Vyhledání souboru vytvoří v Emacsu nový buffer. Chcete-li vidět seznam bufferů, které momentálně existují ve vašem procesu Emacs, stiskněte: C-x C-b Seznam bufferů >> Zkuste teď C-x C-b. Podívejte se, že každý buffer má v seznamu jméno a může tam mít také jméno souboru, jehož text obsahuje. Některé buffery neodpovídají souborům. Například buffer pojmenovaný "*Buffer List*" nemá žádný soubor. Je to buffer, který obsahuje seznam bufferů vytvořený pomocí C-x C-b. JAKÝKOLIV text, který vidíte v emacsovém okně, je vždy součástí nějakého bufferu. >> Stiskněte C-x 1, abyste se zbavili seznamu bufferů. Pokud provedete změny textu jednoho souboru a pak vyhledáte jiný soubor, nezpůsobí to uložení prvního souboru. Jeho změny zůstávají v Emacsu uchovány v jemu odpovídajícím bufferu. Vytvoření a editace druhého souboru nemá žádný vliv na buffer prvního souboru. To je velmi užitečné, ale také to znamená, že potřebujete vhodný způsob, jak uložit buffer prvního souboru. Nutnost přepnout se zpátky pomocí C-x C-f, aby jej bylo možno uložit prostřednictvím C-x C-s, by byla nemístně obtěžující. Takže máme C-x s Uložení některých bufferů C-x s se vás zeptá na každý buffer, který obsahuje změny, které jste neuložili. Pro každý takový buffer se vás zeptá, zda jej má uložit. >> Vložte řádek textu a pak stiskněte C-x s. Měli byste být dotázáni, zda má být uložen buffer nazvaný TUTORIAL.cs. Odpovězte na tuto otázku ano (yes) stiskem "y". * ROZŠIŘOVÁNÍ SADY PŘÍKAZŮ -------------------------- Existuje mnohem, mnohem více příkazů Emacsu, než které by vůbec mohly být rozmístěny na všechny CONTROL a META znaky. Emacs tento problém obchází prostřednictvím X (eXtend) příkazu. Ten vzniká dvěma způsoby: C-x Znakový eXtend. Následován jedním znakem. M-x Pojmenovaný příkaz eXtend. Následován dlouhým názvem. To jsou příkazy, které jsou obecně užitečné, avšak méně často používané než ty, které jste se již naučili. Už jste viděli dva z nich: souborové příkazy C-x C-f pro vyhledání a C-x C-s pro uložení. Jiný příklad je příkaz pro ukončení Emacsu -- tj. příkaz C-x C-c. (Nemějte obavy o ztrátu změn, které jste provedli; C-x C-c nabídne uložení každého změněného souboru, než Emacs ukončí.) C-z je příkaz na *dočasné* opuštění Emacsu -- můžete se po něm do spuštěného Emacsu vrátit. Na systémech, které to umožňují, C-z Emacs "pozastaví"; tzn. vrátí vás do shellu, avšak Emacs neukončí. V nejběžnějších shellech se můžete do Emacsu vrátit příkazem `fg' nebo pomocí `%emacs'. Na systémech, které pozastavování procesů nemají implementováno, C-z vytvoří subshell běžící pod Emacsem, aby vám dal šanci spustit jiné programy a pak se do Emacsu vrátit; neprovede tedy pravé opuštění Emacsu. V tom případě je obvyklou cestou návratu ze subshellu do Emacsu shellovský příkaz `exit'. Chvíle pro použití C-x C-c nastane, když se chystáte odhlásit ze systému. Správné je to také při ukončování Emacsu vyvolaného poštovním programem a různými jinými utilitami, protože ty nemusí vědět, jak si poradit s pozastavením Emacsu. Nicméně za normálních okolností, pokud se nechystáte odlogovat, je lépe Emacs pozastavit pomocí C-z než jej ukončit. Existuje mnoho C-x příkazů. Zde je seznam těch, které jste se již naučili: C-x C-f Vyhledání souboru C-x C-s Uložení soubor C-x C-b Seznam bufferů C-x C-c Ukončení Emacsu C-x u Undo Pojmenované eXtended příkazy jsou příkazy, které jsou používány ještě méně, nebo příkazy, které jsou používány jenom v jistých módech. Příkladem je příkaz replace-string, který globálně nahradí jeden řetězec jiným. Když stisknete M-x, vypíše se na spodním řádku obrazovky prompt M-x a vy byste měli zadat jméno příkazu; v tomto případě "replace-string". Jednoduše napište "repl s<TAB>" a Emacs název doplní. Dokončete zadávání jména příkazu pomocí <Return>. Příkaz replace-string vyžaduje dva argumenty -- řetězec, který má být nahrazen, a řetězec, který jej má nahradit. Každý argument musíte ukončit pomocí <Return>. >> Přesuňte kurzor na prázdný řádek dva řádky pod tímto. Pak napište M-x repl s<Return>změnil<Return>modifikoval<Return>. Všimněte si, jak se tento řádek změnil: nahradili jste slovo z-m-ě-n-i-l slovem "modifikoval", kdekoliv se za aktuální pozicí kurzoru vyskytlo. * AUTOMATICKÉ UKLÁDÁNÍ ---------------------- Jestliže jste provedli změny v souboru, ale nemáte je ještě uloženy, mohou být v případě pádu systému ztraceny. Aby vás Emacs od toho uchránil, periodicky zapisuje "auto save" soubor pro každý soubor, který editujete. Jméno auto save souboru má na začátku a na konci #; například jestliže se váš soubor jmenuje "hello.c", jeho auto save soubor se jmenuje "#hello.c#". Když soubor uložíte normálním způsobem, Emacs auto save soubor smaže. Jestliže dojde k pádu systému, můžete svoji editaci obnovit z auto-save souboru, a to normálním vyhledáním souboru (toho, který jste editovali, ne auto save souboru) a následnou aplikací M-x recover file<return>. Na žádost o potvrzení odpovězte zadáním yes<return> pro pokračování a obnovení auto-save dat. * ECHO OBLAST ------------- Když Emacs vidí, že píšete příkazy pomalu, ukazuje vám je ve spodní části obrazovky v oblasti nazývané "echo oblast". Echo oblast obsahuje dolní řádek obrazovky. * STAVOVÝ ŘÁDEK --------------- Řádek bezprostředně nad echo oblastí se nazývá "stavový řádek" ("mode line"). Stavový řádek říká něco jako: 2J:** TUTORIAL.cs (Fundamental)--L670--58%---------------- Tento řádek podává užitečnou informaci o stavu Emacsu a textu, který editujete. Už víte, co znamená jméno souboru -- je to soubor, který jste vyhledali. -NN%-- označuje vaši aktuální pozici v textu; říká, že NN procent textu je nad horním okrajem obrazovky. Je-li začátek souboru na obrazovce, je zde --Top-- a ne --00%--. Je-li konec textu na obrazovce, je zde --Bot--. Jestliže se díváte na tak malý text, že se celý vejde na obrazovku, stavový řádek říká --All--. Hvězdičky poblíž začátku znamenají, že jste text změnili. Těsně po vyhledání nebo uložení souboru v této části stavového řádku nejsou žádné hvězdičky, pouze pomlčky. Část stavového řádku v závorkách říká, v jakých editačních módech se nacházíte. Implicitní mód je Fundamental, což je ten, který momentálně používáte. Je příkladem hlavního módu ("major mode"). Emacs má celou řadu hlavních módů. Některé z nich jsou určeny pro editaci různých programovacích jazyků a/nebo textů jako třeba Lisp mód, Text mód, atd. V libovolném okamžiku je aktivní právě jeden hlavní mód a jeho jméno lze nalézt ve stavovém řádku na místě, kde je teď "Fundamental". Každý hlavní mód mění chování některých příkazů. Například existují příkazy pro vytváření komentářů v programu, a protože každý programovací programovací jazyk má jinou představu o tom, jak má komentář vypadat, musí každý hlavní mód vkládat komentáře jinak. Každý hlavní mód je vlastně jméno extended příkazu, kterým se do tohoto módu můžete přepnout. Například M-x fundamental-mode je příkaz pro přepnutí se do Fundamental módu. Chystáte-li se editovat český text, jako třeba tento soubor, pravděpodobně byste měli použít Text mód. >> Napište M-x text-mode<Return>. Nebojte se, žádný z příkazů, které jste se naučili, chování Emacsu nijak významně nezmění. Můžete si ale všimnout, že M-f a M-b nyní pracují s apostrofy jako se součástmi slov. Předtím, ve Fundamental módu, M-f a M-b pracovaly s apostrofy coby oddělovači slov. Hlavní módy obvykle dělají menší změny, jako byla tato: příkazy většinou dělají "totéž", ale v každém hlavním módu pracují trošku jinak. Dokumentaci k aktuálnímu hlavnímu módu si můžete zobrazit stiskem C-h m. >> Jednou nebo několikrát použijte C-u C-v, abyste tento řádek dostali k vrcholu obrazovky. >> Stiskněte C-h m, abyste viděli, jak se Text mód liší od Fundamental módu. >> Stiskněte C-x 1 pro odstranění dokumentace z obrazovky. Hlavní módy se nazývají hlavní proto, že také existují vedlejší módy (minor modes). Vedlejší módy nejsou alternativou k hlavním módům, nýbrž jejich malé modifikace. Každý vedlejší mód může být zapnut nebo vypnut sám o sobě nezávisle na všech ostatních vedlejších módech a nezávisle na hlavním módu. Takže nemusíte používat žádný vedlejší mód nebo můžete používat jeden vedlejší mód nebo libovolnou kombinaci několika vedlejších módů. Jedním z velmi užitečných vedlejších módů, zejména pro editaci českých textů, je Auto Fill mód. Když je tento mód zapnut, Emacs zalomí řádek mezi dvěma slovy, kdykoliv vkládáte text a řádek se stane příliš dlouhým. Auto Fill mód můžete zapnout provedením M-x auto-fill-mode<Return>. Je-li tento mód zapnut, můžete jej vypnout provedením M-x auto-fill-mode<Return>. Je-li mód vypnut, tento příkaz jej zapíná, a je-li mód zapnut, tak jej tento příkaz vypíná. Říkáme, že tento příkaz přepíná ("toggles") tento mód. >> Napište teď M-x auto-fill-mode<Return>. Pak vkládejte "asdf " stále dokola tak dlouho, až uvidíte, jak se vkládaný řádek rozdělí na dva řádky. Do textu musíte vkládat mezery proto, že Auto Fill mód zalamuje řádky pouze v mezerách. Okraj je obvykle nastaven na 70 znaků, ale můžete to změnit příkazem C-x f. Hodnotu okraje, kterou si přejete, byste měli předat jako numerický argument. >> Napište C-x f s argumentem 20. (C-u 2 0 C-x f). Pak pište nějaký text a pozorujte, jak Emacs vyplňuje řádky po 20 znacích. Pak nastavte okraj zpátky na 70 opětovným použitím C-x f. Jestliže provedete změny uprostřed odstavce, Auto Fill mód jej nepřeformátuje. Pro přeformátování odstavce stiskněte M-q (META-q) s kurzorem uvnitř odstavce. >> Přesuňte kurzor do předchozího odstavce a stiskněte M-q. * VYHLEDÁVÁNÍ ------------- Emacs umí v textu vyhledávat řetězce (tj. skupiny spojených znaků nebo slov) směrem vpřed nebo vzad. Hledání řetězce je příkaz přesunující kurzor; přesune kurzor na nejbližší místo, kde se tento řetězec nachází. Vyhledávací příkaz Emacsu se liší od vyhledávacích příkazů většiny editorů v tom smyslu, že je "inkrementální". To znamená, že vyhledávání se provádí už v okamžiku, kdy zadáváte vyhledávací řetězec. Příkaz pro zahájení hledání vpřed je C-s a pro hledání vzad C-r. ALE POZOR! Nezkoušejte to ještě. Když stisknete C-s, uvidíte v echo oblasti prompt "I-search". To vám říká, že Emacs se nachází ve stavu, který se nazývá inkrementální hledání, a čeká, až mu zadáte, co chcete hledat. <RET> hledání ukončí. >> Nyní zahajte hledání stiskem C-s. POMALU, písmeno po písmenu, pište slovo 'kurzor'. Po každém písmenu si všimněte, co se děje s kurzorem. Teď jste vyhledali "kurzor" poprvé. >> Stiskněte C-s znovu, abyste nalezli další výskyt "kurzor". >> Nyní čtyřikrát stiskněte <Delete> a pozorujte, jak se kurzor přesunuje. >> Stiskněte <RET> pro ukončení hledání. Viděli jste, co se stalo? Emacs se v inkrementálním hledání pokouší přejít na další výskyt řetězce, který jste dosud napsali. Chcete-li přejít na další výskyt 'kurzor', jednoduše stiskněte C-s znovu. Jestliže už žádný takový výskyt není, Emacs pípne a řekne vám, že hledání momentálně "selhává", C-g hledání ukončí. POZNÁMKA: Na některých systémech stisk C-s způsobí ztuhnutí obrazovky a nevidíte žádný další výstup z Emacsu. To znamená, že "vlastnost" operačního systému zvaná "flow control" zachycuje C-s a nepropustí jej k Emacsu. Pro odtuhnutí obrazovky stiskněte C-q. Pak v sekci "Spontaneous Entry to Incremental Search" v manuálu Emacsu vyhledejte radu, jak se vypořádat s touto "vlastností". Jestliže uprostřed inkrementálního hledání stisknete <Delete>, uvidíte, že poslední znak v hledaném řetězci zmizí a hledání se vrací na poslední místo hledání. Předpokládejme například, že jste napsali "c", abyste našli první výskyt "k". Jestliže nyní stisknete "u", kurzor se přesune na první výskyt "ku". Teď stiskněte <Delete>. To vymaže "u" z hledaného řetězce a kurzor se přesune zpět na první výskyt "k". Jestliže uprostřed hledání stisknete CONTROL nebo META znak (s několika výjimkami -- znaky, které jsou speciální v hledání, jako C-s a C-r), hledání se ukončí. C-s zahajuje hledání, které hledá jakýkoliv výskyt hledaného řetězce ZA aktuální pozicí kurzoru. Chcete-li něco hledat v předcházejícím textu, stiskněte C-r místo C-s. Vše, co jsme řekli o C-s, platí také o C-r kromě toho, že směr hledání je opačný. * VÍCE OKEN ----------- Jednou z pěkných vlastností Emacsu je to, že může na obrazovce zobrazit více oken současně. >> Přesuňte kurzor na tento řádek a stiskněte C-u 0 C-l. >> Teď stiskněte C-x 2, což rozdělí obrazovku na dvě okna. Obě okna zobrazují tento tutoriál. Kurzor zůstává navrchu okna. >> Tiskněte C-M-v pro scrollování spodního okna. (Nemáte-li skutečnou klávesu META, stiskněte ESC C-v.) >> Stiskněte C-x o ("o" jako "other") pro přesun kurzoru do dolního okna. >> Použijte C-v a M-v ve spodním okně pro jeho scrollování. Pokračujte ve čtení těchto instrukcí v horním okně. >> Znovu stiskněte C-x o pro přesun kurzoru zpět do horního okna. Kurzor v horním okně je přesně na místě, kde byl původně. Můžete dále používat C-x o pro přepínání mezi okny. Každé okno má svoji vlastní pozici kurzoru, ale jenom jedno okno kurzor skutečně zobrazuje. Všechny obvyklé editační příkazy platí pro okno, ve kterém se nachází kurzor. Toto okno nazýváme "aktivní okno" ("selected window"). Příkaz C-M-v je velmi užitečný, jestliže v jednom okně editujete text a druhé okno používáte pouze pro přehled. Můžete kurzor nechávat stále v okně, kde editujete, a postupovat po druhém okně pomocí C-M-v. C-M-v je příkladem CONTROL-META znaku. Máte-li skutečnou META klávesu, můžete vyvolat C-M-v přidržením obou kláves CTRL a META při stisku v. Nezáleží na tom, zda je prvně stisknuta CTRL nebo META, protože obě tyto klávesy fungují jako modifikátory kláves, které tisknete. Pokud nemáte skutečnou META klávesu, můžete místo ní použít ESC, na pořadí záleží: musíte stisknout ESC a následně CTRL-v; CTRL-ESC v by nefungovalo. To proto, že ESC je samostatný znak, nikoliv modifikátor. >> Stiskněte C-x 1 (v horním okně), abyste se zbavili dolního okna. (Kdybyste C-x 1 stiskli v dolním okně, odstranilo by to horní okno. Chápejte tento příkaz jako "ponechej právě jedno okno -- to, ve kterém zrovna jsem".) Nemusíte v obou oknech zobrazovat tentýž buffer. Jestliže použijete C-x C-f pro vyhledání souboru v jednom z oken, druhé okno se nezmění. Můžete vyhledávat soubory v obou oknech nezávisle. Zde je další způsob, jak využít dvě okna ke zobrazení dvou různých věcí: >> Stiskněte C-x 4 C-f následované jménem některého z vašich souborů. Dokončete to pomocí <Return>. Vidíte zadaný soubor v dolním okně. Přesunul se tam i kurzor. >> Stiskněte C-x o pro přesun zpět do horního okna a C-x 1 pro smazání dolního okna. * REKURZIVNÍ EDITAČNÍ ÚROVNĚ ---------------------------- Občas se dostanete do něčeho, co se nazývá "rekurzivní editační úroveň" ("recursive editing level"). To je indikováno hranatými závorkami ve stavovém řádku obklopujícími závorky okolo jména hlavního módu. Například můžete vidět [(Fundamental)] místo (Fundamental). Abyste se dostali z rekurzivní editační úrovně, stiskněte ESC ESC ESC. To je obecný "vyskakovací" příkaz. Můžete jej použít též pro odstranění některých oken a vyskočení z minibufferu. >> Stiskněte M-x, abyste se dostali do minibufferu; pak stiskněte ESC ESC ESC, abyste se z něj dostali ven. Z rekurzivní editační úrovně nemůžete vyskočit pomocí C-g. To proto, že C-g je využíváno pro rušení příkazů a argumentů UVNITŘ rekurzivní editační vrstvy. * ZÍSKÁNÍ DALŠÍ NÁPOVĚDY ------------------------ V tomto tutoriálu jsme se pokusili poskytnout vám dostatek informací, abyste mohli začít Emacs používat. V Emacsu je toho tolik, že by bylo nemožné to zde všechno objasnit. Nicméně se o Emacsu můžete naučit více, protože má mnoho užitečných vlastností. Emacs nabízí příkazy pro čtení dokumentace svých příkazů. Všechny tyto "help" příkazy začínají znakem CONTROL-h, který se nazývá "help znak". Pro použití vlastností nápovědy stiskněte znak C-h a pak znak říkající, jaký druh nápovědy žádáte. Jste-li OPRAVDU ztraceni, stiskněte C-h ? a Emacs vám sdělí, jaké druhy nápovědy vám může poskytnout. Jestliže jste stiskli C-h a pak jste se rozhodli, že žádnou nápovědu nechcete, jednoduše to zrušte stiskem C-g. (Na některých počítačích je význam znaku C-h změněn. To by opravdu nemělo být obecným nastavením pro všechny uživatele, takže máte právo stěžovat si systémovému administrátorovi. Do té doby, jestliže C-h nezobrazuje hlášení o nápovědě v dolní části obrazovky, zkuste místo toho používat klávesu F1 nebo M-x help RET.) Nejzákladnější help příkaz je C-h c. Stiskněte C-h, znak c a klávesový příkaz; Emacs pak zobrazí velmi stručný popis příkazu. >> Stiskněte C-h c C-p. Hlášení by mělo vypadat asi takto C-p runs the command previous-line To vám sděluje "jméno funkce". Jména funkcí jsou používána zejména pro konfiguraci a rozšiřování Emacsu. Ale protože jména funkcí jsou volena tak, aby naznačovala, co odpovídající příkaz dělá, mohou sloužit také jako velmi stručná dokumentace -- dostatečná k tomu, aby vám připomenula příkazy, které jste se již naučili. Víceznakové příkazy jako C-x C-s a (pokud nemáte META, EDIT ani ALT klávesu) <ESC>v jsou po C-h c povoleny také. K získání více informací o příkazu místo C-h c použijte C-h k. >> Stiskněte C-h k C-p. To zobrazí dokumentaci k funkci a její jméno v emacsovém okně. Až výstup přečtete, stiskněte C-x 1, abyste se textu nápovědy zbavili. Nemusíte to dělat hned. Můžete chvíli editovat a nahlížet do textu nápovědy a teprve pak stisknout C-x 1. Zde jsou další užitečné C-h volby: C-h f Popis funkce. Zadáváte jméno funkce. >> Zkuste napsat C-h f previous-line<Return>. To vypíše veškeré informace, které Emacs má o funkci implementující příkaz C-p. Podobný příkaz C-h v zobrazí dokumentaci proměnné, jejíž hodnotu můžete nastavit a změnit tím chování Emacsu. Jméno proměnné zadáte, až se na ně Emacs zeptá. C-h a Příkazové apropos. Zadejte klíčové slovo a Emacs vypíše všechny příkazy, jejichž jména obsahují toto klíčové slovo. Všechny tyto příkazy mohou být vyvolány pomocí META-x. Pro některé příkazy příkazové apropos vypíše také jedno nebo dvouznakové sekvence, které provádějí tentýž příkaz. >> Napište C-h a file<Return>. To zobrazí v druhém okně seznam všech M-x příkazů obsahujících "file" ve svém názvu. Znakové příkazy jako C-x C-f uvidíte vypsané vedle odpovídajících jmen příkazů jako find-file. >> Stiskněte C-M-v pro posun okna s nápovědou. Proveďte to několikrát. >> Stiskněte C-x 1 pro smazání okna s nápovědou. C-h i Čtení on-line manuálů (též Info). Tento příkaz vás přepne do speciálního bufferu s názvem `*info*', ve kterém můžete číst on-line manuály pro balíky nainstalované na vašem systému. Pokud stisknete m emacs <Return> můžete si například přečíst manuál k Emacsu. Pokud jste dosud nikdy nepoužívali Info, stiskněte ? a Emacs vám představí hlavní možnosti módu pro Info. Až si tyto možnosti prostudujete, měli byste používat Info manuál Emacsu jako svoji primární dokumentaci. * ZÁVĚR ------- Nezapomeňte, Emacs ukončíte provedením příkazu C-x C-c. Pro dočasný odskok do shellu, ze kterého se do Emacsu můžete opět vrátit, použijte C-z. Záměrem tohoto tutoriálu je být srozumitelný všem novým uživatelům, takže narazíte-li na něco nejasného, tak neusedejte a neklaďte to za vinu sobě -- stěžujte si! KOPÍROVÁNÍ ---------- Tento tutoriál vychází z dlouhé řady emacsových tutoriálů zahájené tutoriálem napsaným Stuartem Cracraftem pro původní Emacs. Tato verze tutoriálu je, podobně jako GNU Emacs, chráněna copyrightem a je šířena se svolením distribuovat kopie za jistých podmínek: Copyright (C) 1985, 1996, 1998, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007 Free Software Foundation, Inc. Každému je zaručeno právo vytvářet a distribuovat přesné kopie tohoto dokumentu tak, jak jej obdržel, na jakémkoliv médiu, s tím, že bude zachována tato poznámka o autorství a poznámka o svolení a že distributor zaručuje příjemci právo na další redistribuci povolenou touto poznámkou. Je zaručeno právo distribuovat modifikované verze tohoto dokumentu nebo jeho částí pod výše uvedenými podmínkami za předpokladu, že obsahuje jasné poznámky uvádějící, kdo provedl poslední modifikace. Podmínky pro kopírování Emacsu samotného jsou složitější, avšak ve stejném duchu. Přečtěte si prosím soubor COPYING a pak předávejte kopie GNU Emacsu svým přátelům. Pomáhejte potírat softwarovou obstrukci ("vlastnictví") používáním, psaním a sdílením free softwaru! ;;; Local Variables: ;;; coding: iso-latin-2 ;;; End: ;;; arch-tag: 479ef577-3d4d-4384-aeea-9fe79d5e89ca